Parque Nacional Patuca, Honduras
Amerikansk marinebase, hemmeligt sted
SEAL-team 2. Fem klik mod syd, nærmer sig området. Skift.
Gennemsøg området og fortsæt forsigtigt frem.
SATCOM til 2 Actual. Vær forsigtige og pas på ryggen. Skift.
Okay, drenge. Vi sikrer området.
- Sikret. - Fremad.
SATCOM, her er 2 Actual. Vi har billeder af nedslagsstedet.
- Vi opdaterer løbende. - Modtaget, 2 Actual. Skift.
Vær på vagt. Det vil snart gå hedt til.
- Skid ikke i bleen, jeg dækker dig. - Modtaget.
Vi fortsætter. Kom.
Sikret.
- Sikret. - Sikret.
SATCOM, vi filmer. Vi går ind i tavshed, bekræft.
- Modtaget, 2 Actual. - Skift og slut.
Okay, vi går ind.
Fjendtlig ild! I dækning!
- SATCOM! - Enhed 2, her er SATCOM. Hvad sker der?
- Pas på! - Hvad ser du?
Her er SATCOM. Hvad sker der? Skift.
SATCOM, det er 2 Actual! Vi bliver beskudt!
Mand nede! Mand nede!
Skyd frit!
Enhed 2, her er SATCOM. Hvad ser I? Skift.
SATCOM, her er enhed 2. Vi bliver beskudt af usynlige rebeller.
- Vi skal have støtte! - Enhed 2, hvad er jeres position? Skift.
SATCOM, er det modtaget? Vi må trække os tilbage!
SATCOM, jeg hører dig. Hører du mig? Skift.
Enhed 2, her er SATCOM. Skift.
Fandens også.
- Oberstløjtnant Adrian. - Brooks, hvad sker der?
- Jeg hjalp enhed 2 på SATCOM. - Rekognoscering? Styrtet helikopter?
De gik ind i tavshed, og et minut senere blev de beskudt.
SATCOM døde for 30, 40 sekunder siden. Jeg fik ikke fat i nogen, og...
- Og hvad? - Kropsscanningen er negativ, sir.
Alle er døde.
Vis mig det.
Alle kropsmonitorer er døde, bortset fra Hobbs.
- Er det den sidste meddelelse? - Ja, 10.17.
Det bliver en lang dag. En meget lang dag.
Sir.
- Adrian. Hvad kan jeg hjælpe dig med? - Enhed 2 er nede og svarer ikke.
Jesus. Jeg frygtede, at det ville gå galt.
Det er trist, men vi må vente, til vores andet SEAL-team går ind.
- Sir, der vil går fem timer. - Det er jeg klar over, oberstløjtnant.
Sir, rebellerne patruljerer regelmæssigt i området.
- Hvad synes du, at vi skal gøre? - Sende en helikopter...
...og lede efter overlevende. Det ville kun tage...
Oberstløjtnant Adrian. Du ved, at det er forbudt luftrum.
Vi er så tæt på fjendens linjer, som vi kan være.
- Vi kan bare passere. - Det er en politisk risiko.
Jeg vil ikke meddele, at en helikopter blev skudt ned bag fjendens linjer!
Anmoder om tilladelse til at samle et team. Jeg skal kun bruge fem -
- til syv gode mænd. Jeg har mænd derude, som jeg ville betro mit liv.
Hør på mig, oberstløjtnant.
Enhed 2 er en hemmelig eliteenhed. Landets bedste.
Jeg ved, at du ikke er ubekendt med hemmelige operationer -
- men mændene i dette kompagni blev hvervet.
- Sir, der er... - Du må vente ligesom os andre...
...på rekognosceringsteamet om fem timer.
Var der noget andet, oberstløjtnant?
Træd af.
Carter.
- Hvis jeg bad dig smutte for at redde... - Giver du ordren, adlyder jeg, kaptajn.
- Jeg vil ikke lade dem dø derude. - Vi skal af sted med det samme.
- Sørg for, at Brooks kommer med. - Paul Brooks?
Ja, vi skal bruge en tekniker. Vi har intet valg. Jeg ved det godt.
Men jeg ved også, at han er parat igen. Er der andre, du vil have med?
- Nej, sir. - Ikke? Okay.
Selvfølgelig, kaptajn. Til helvede og tilbage.
Først vil jeg takke jer alle, fordi I er kommet.
Det, jeg fortæller jer nu, forlader ikke dette telt. Jeg stoler på jer alle -
- men det, jeg vil sige, kan føre til en krigsretssag.
I morges tog enhed 2 ud på en rekognosceringsopgave.
Nu er de savnet.
Obersten har gjort det klart, at der ikke kommer en redningsaktion.
I kender dem alle. Hobbs' hjertemonitor registrerer stadig deres hjerteslag.
- Derfor kan vi ikke bare efterlade dem. - Hvad præcis foreslår du, sir?
Jeg foreslår, at vi slår tilbage med det samme.
De har brug for hjælp omgående, men det får de ikke.
Jeg er klar over, hvad jeg beder jer om.
De fleste af jer ved, at jeg forventer, I vender tilbage.
- Men der er ingen garantier. - Det er ikke et specialteam.
- Vi er ikke engang en enhed. - Nej, men vi er deres bedste chance.
Og jeg håber, at det er nok.
Vi har intet valg. Det er det eneste rette.
- Jeg er med dig, kaptajn. - Også jeg.
- Er alle med? - Sir, ja, sir.
Okay, hent jeres udrustning. Vi tager af sted om 30 minutter.
- Jeg vil ikke høre det. - Piger skal altid holde sammen.
- Er I i samme cyklus, piger? - Den har vi hør millioner af gange.
Hvorfor er I så defensive? Carter og jeg har været det i tre år nu.
Det skyldes, at I har for lidt testosteron.
Ja, skat. Jeg har det laveste niveau. Jeg burde komme i Guinness rekordbog...
- ...for testosteronmangel. - Rolig, Pete. En dag får du en pige...
- ...trods din personlighed. - Tak, mor.
- Hold nu op med jeres jamren. - Carter? Ham vil jeg ikke kommentere.
Han har så meget testosteron, at vi kan kalde ham Mr T.
- Det kan du bande på. - Vis dem, Carter.
- Hvordan går det deromme, Brooksie? - Fint, Plante.
Men du ligner lort. Nervøs over at være i felten igen?
- Nej, er du? - Hold nu op, jeg er født til det her.
Vi har alle været i SATCOM og har været væk fra kamp, men du hører hjemme der.
- Vi kender til dit lille problem. - Plante, hvorfor taler du med tossen?
Jeg slår tiden ihjel.
Så ivrig efter underholdning, at du skal forpeste Brooks?
Sklaroff, ha du ikke hørt, hvad Brooks gjorde på PX?
Jo, for fanden. Han flippede ud, mens han ville købe slik.
Det er slemt nok, at han flipper ud, når han er i kamp.
Men når vi har fri? Hvad skal det til for?
- Du har vel også gået i terapi? - Ja.
Jeg får angstanfald og kan ikke kontrollere det. Det sker bare.
Ved du, hvad mere der bare sker? Fjendtlige soldater og rebeller.
- Og hvad vil du gøre ved det? - Jeg er klar over det, Molloy.
Vi er fem minutter fra pladsen, så vi er snart ude af junglen.
Den gode nyhed er, at snigskytterne ikke ser os...
...hvis de da ikke springer ned fra en bananpalme. Ikke, Carter?
Helt sikkert, sir.
Jeg ved, at ingen af jer har deltaget i en hemmelig opgave.
Og i morges troede I nok ikke, at der kom en i dag, så tak.
Når tingene begynder at gå skævt derude...
...skal I huske på, hvorfor vi er her.
Et. At finde ud af, hvad der skete med enhed 2.
To. Finde det fartøj, der styrtede ned, og tage billeder af det.
Den begrænsede information, vi har, tyder på noget eksperimentalt.
Vi har brug for al den info, vi kan få, så vi kender dets funktioner -
- og ved, hvad de vil med det, og hvorfor det styrtede ned.
Hvis det her mislykkes, kan vi i det mindste sende billede til hovedkvarteret.
Det er meget vigtigt, at I er på vagt og holder øje bag jer.
- Carter, går det godt deromme? - Sikret.
Rolig.
Rør det ikke.
- Carter. Den vej. - Jep.
Fortsæt.
- Alt i orden, Brooks? - Ja, det går fint, kaptajn.
- Får du noget frem? - Det hele er krystalklart, sir.
- Jeg ville tale med dig om... - Det ved jeg.
- Men jeg... Jeg ville sige, at... - Det er i orden, kaptajn.
Jeg er her som techekspert og taktiker, og det er netop, hvad jeg skal være.
Tja...
- Er de lede, kommer du til mig, okay? - Der er ingen problemer.
- Vi fortsætter! - I hørte ham, fortsæt.
Vær på vagt.
Faulk. Alvarez.
Falsk alarm. Det er bare en slange.
- Sked du i bukserne? - Ja, to gange. Og du?
Halvanden, måske.
I dækning!
Har nogen set fjenden? Skift.
- Intet mod vest. Skift. - Og intet mod syd, skift.
- Ingen aktivitet her. - Hold jer i ro og gå i dækning.
Jeg vil sørge for... Pis! Hvor kommer det fra?
- Jeg har Bupkis, skift. - Jeg kan ikke se en skid herfra.
- Hold ud. - Brooks, kom her!
For satan da! Hør her. Spar på kræfterne. Jeg har dig, okay?
Buckner er i live.
Okay, alle bliver, hvor de er.
- Spar på kræfterne. - Slap af, makker.
- Skød de derfra? - Slap nu af.
Buckner siger, at de skød nordfra. Vi må ordne det omgående!
Alvarez, Faulk. Avancera.
- Sir. Hvad med Buckner? - Hvordan ser det ud, Brooks?
Jeg tror, han er på vej væk. Han ville bare sinke os.
Brooks, din satan! Vi efterlader ikke en broder.
Det er nok! Brooks har ret. Vi kan ikke slæbe ham gennem fjendens ild.
Gå mod sydøst til trælinjen. Skift.
Vi går.
Det er en ordre!
- Ingenting. - Ingen bevægelser nogen steder.
Vi ved i det mindste, at vi er de eneste herude.
Hold hovedet koldt. Ikke at det er nødvendigt at sige det.
- Vær på vagt, er I med? - Ja.
- Anmoder om at hente Buckner, sir. - Afvist.
- Vi tager kun kampdygtige med. - Men han er jo her.
Tilladelse nægtet, Plante. Det er ikke en redningsopgave.
Ikke for enheden, som sendte et nødkald, og bestemt ikke for os.
Buckner er død. Jeg tog lige hans puls.
Kom nu. Kom nu, Plante.
Fortræng de skide tanker.
I skal kun tænke på at overleve.
- Forstået? - Ja.
Okay, gå tilbage på jeres plads. Fandens også.
- Okay. - Alt for stille.
Kaptajn. Hvad pokker laver vi her?
Det der er vores mål. Dem, der skød, er inde i bygningen nu.
Vi skal derind.
Klokken 12. Plante, kan du se det?
- Ja, sir. Klokken 12. - Brooks, hvad mener du?
Det ser ud til at være en fremmed teknik.
Okay...
Plante, Brooks, Molloy, Faulk. I går ned til det område -
- og tjekker det, men vær hurtige. Hold øje med aktivitet.
Vi skal finde spor efter enhed 2. Hav radioen tændt hele tiden.
Jeg vil høre, hvad I hører.
- Er det forstået? - Ja.
Hold øjnene åbne.
- Kaptajn, vi ser intet endnu. Skift. - Ja, sikret.
Ingenting her. Vær fokuserede og saml information.
Modtaget.
Der er meget baggrundsstråling i hele området.
Hvad mener du? Plutonium? De har måske kernevåben derinde.
Nej, jeg ser kun mange blodspor og krudtrester. Her har været ildkamp.
- Det ser i hvert fald sådan ud. - Det betyder ingenting.
Vores positioner er stadig de samme.
- Hold øjnene åbne og behold fokus. - Modtaget.
- Hvad fanden er det der? - Det stinker.
- For satan da. - Han er fra den anden side.
- Tror du, at en af vores gjorde det? - Jeg ved det ikke.
Hvordan kan man gøre sådan? Brooks, har du et gæt?
Nej...
Luk munden på ham, han afslører vores position.
- Hvad siger han? - Noget om rumvæsener.
- Rumvæsener? - Rum-soldater ved bygningen.
Det er jo umuligt.
- Luk munden på ham! - Med glæde.
Tilbage! Molloy!
- Hvad siger han? - At han ikke vil afsløre os...
- ...men at de ved, vi er her. - Er han en desertør?
Han siger, de gjorde rumvæsenerne vrede, og at de vil udslette os.
Han mener måske udlændinge, en tredje part. Russiske lejesoldater?
Hører I det her? Skift.
Ja, tydeligt. Find ud af mere om angriberen.
Vi må finde ud af, hvad vi står over for. Skift.
Hvad snakker I om? Hvad sagde han?
At vi skal dø her, og at man ikke kan bekæmpe denne ondskab.
Få ham til at tie stille, så han ikke afslører os, ellers dræber jeg ham!
Giv os et øjeblik, så vi kan få mere at vide.
Luk munden på ham! Hold kæft!
Rolig, rolig...
- Jeg fatter ikke, at du... Hvorfor? - Jeg var nødt til det.
Han afslørede vores position! Ikke sandt, Faulk?
Faktisk ikke.
Vi er nødt til at fortsætte.
- Kom. - Kaptajn?
- Hvad kigger I på? - En ret stor teknisk kugle.
Tilbage.
Saml den op.
- Hvad laver I? - Forsigtig. Den kan sidde på en bombe.
Det er ikke en mine. Gør det, Molloy.
- For fanden da. - Molloy, du er en galning.
- Din mor beklagede sig ikke i aftes. - Rend mig.
Hold den op, så jeg kan aflæse den.
- Tror du ikke, at den er radioaktiv? - Jeg tror ikke...
Molloy! Molloy!
- Den går op i armen! - Slip den.
Jeg kan ikke! Den er i min arm!
Brooks!
- Nej... Nej... - Brooks!
Tag dig sammen. Tag dig sammen for helvede.
Brooks, gør dig klar!
Kaptajn! Jeg kan ikke se, hvor de skyder fra. Ser I fjenden?
Nej, Faulk. Jeg ser ingenting.
- Er du okay? - Ja.
- Status? - Vi fandt spor ad SEAL-teamet.
Og kuglen, Molloy fandt, sad ikke på en mine, med var farlig alligevel.
- Den gik ind i ham. - Ind i ham?
Ja, den sank ind i ham. Trængte igennem hans hud.
- Jeg ved, hvordan det lyder, men... - Ja, det er, som han siger.
- Den gled ind i hans hud, og så... - Indefra og ud.
Hvad det end var, så gik den ind i hans hud og sprængte ham.
Det kan have været en slags mine eller anordning -
- men da den sprængte, begyndte de at skyde fra et sted.
- Måske fra bygningen. - Ja, sikkert.
Det er ikke så mange poster, så måske fra den anden side af junglen.
Næppe. Dårlig vinkel og alt for langt væk.
- Teknik, som går ind i huden? - Ja.
- Det er jo umuligt. - Det var jo det, der skete.
- Hvad er planen, kaptajn? - Den samme som før.
Vi skal finde ud af, hvad der skete med flyet og SEAL-teamet.
Lad os få flystøtte, så de kan sønderbombe junglen.
God idé, Plante, men vi har kun det her.
- Hvad? - Vi burde slet ikke være her.
Vi er væk herfra om to timer, når de henter os.
- Det her er alt, vi har. - Hvordan skal vi kunne slås...
...hvis de kan ramme os med noget så tungt fra den afstand?
Der er måske et sted på den anden side af bygningen.
- Hvor fartøjet styrtede ned. - Ja, en skjult vinkel.
Vi gør sådan her.
Vi går over til trælinjen derovre.
Og vi holder os så tæt på junglen som muligt, så længe vi kan...
...indtil vi kan komme til den anden side af bygningen.
Og ikke flere tossede hændelser.
Det er der ikke plads til. Jeg vil holde så mange af jer som muligt i live.
Men I skal gøre det samme. Vær smarte.
I skal dække hinanden.
Og I skyder for at dræbe alt, der ikke er os.
Nu dræber vi de røvhuller. Okay?
- Brooks? - Ja, sir?
Det sprængstof, du så derovre...
Det var kompakt, men kunne trænge ind i huden?
Hvem kan levere den slags?
- Tænker du på en ukendt allieret? - Eller nogen på den anden side.
Partnere, lejesoldater.
Så du har aldrig set noget lignende eller hørt om det?
Så havde jeg kendt til det. Kun få lande kan udvikle den slags.
Hvilke lande?
Os, Rusland, Israel, Sydkorea, Japan, Indien.
Måske Kina og Tyskland, men det er meget usikkert.
- Hvis du skulle gætte? - Israel virker ulogisk...
...både politisk og teknologisk. De fifler med ballistik, ikke nanoteknik.
Hvis jeg skulle gætte, ville jeg sige Rusland. De er kommet længst -
- når det gælder sammensatte sprængstoffer.
Så kan der være en ukendt aftale med Rusland om teknik, som ikke bør være -
- midt i junglen?
Det er muligt. Ret usandsynligt, men...
- Det er vores eneste spor lige nu. - Ja.
- Carter. Vis vej. - Modtaget.
- Hvordan går det? - Det er fint, sir.
Lidt bedre nu, hvor jeg har kunnet fokusere på noget andet.
Hør...
Du er en vigtig del af opgaven, det ved du vel?
- Bevar fokus. Og tænk ikke på det. - Jeg vil gøre mit bedste, sir.
- Hvad har du i godteposen? - Godter fra techafdelingen, sikkert.
- Noget jeg ikke har set før? - Jeg troede, du havde set alt.
Tja.
Jeg har dem her. Med spektrumanalyzer med infrarødt mørkesyn.
Det hele indbygget i et par briller. Jeg har også noget for dig.
Lysgranater. Mobile raketudløser. Sammensatte sprængstoffer.
Hvis du vi lave larm i gaden, så har vi grejet til det.
- Fint. Vi fortsætter. - Javel, sir.
Brooks. Øjne.
Hvad ser du?
Det ser ret sikkert ud, sir.
Hvis de er deroppe, er det her vores bedste vinkel.
- De har svært ved at skyde derfra. - Jeg ser lige efter.
Ja, det var præcis herfra, nødkaldene kom.
Fire kropsmonitorer slukkede cirka 90 meter fra området.
Den sidst slukkede derovre et minut senere.
- Okay... - Ingen lig.
Ikke kun lig. Ingenting.
Ser det ud, som om der har været ildkamp her?
- På ingen måde. - Hvad betyder det, at de tager ligene?
- Hvorfor skulle de rydde op? - De vil måske ikke opdages.
Nej, de vidste, at vi ville dukke op. Det skræmmer mig.
- Ja, også mig. - Vi tager det roligt. Gå ikke samlet.
Spred jer og saml ikke noget op, som I ikke kan tage med. Forstået?
Ja.
Okay, vi fortsætter.
- Jeg bryder mig ikke om det her. - Stands.
- Pyt, det er bare noget graffiti. - Nej, det er ikke det lokale sprog.
- Så de har kreative tags. Og så? - Det er måske en advarsel.
Det var det også at sprænge Molloy.
Kaptajn. Brooks vil afslutte opgaven på grund af nogle skumle hieroglyffer.
- Brooks. Får du noget frem? - Det tror jeg.
Der er mærkelige, grønne energisignaturer overalt.
Det er en underlig forvrængning, som jeg aldrig har set før.
- Hvad mener du? - Øjeblik. Fandens.
- Hvad ser du? - Blod. Masser af blod overalt.
De har tørret det væk, men jeg ser spor med UVA-lys.
- Hvordan fjerner man blod fra jord? - Så er der grønne energisymboler her...
...men jeg har aldrig set noget lignende før. Jeg ved ikke, hvad det er.
- Stråling? - Nej, det giver ikke den slags spor.
Det er det skidt her.
- Hvad er det? - Aner det ikke, men det er samme...
...som dræbte Molloy og var der, da blev Buckner hugget ned.
Når jeg ser det gennem UVA-lyset, er det de samme grønne energiforvrængninger.
Det ligner den samme slags sten, som havde spiddet rebelsoldaten.
Sten? Snakker I om sten? Hele junglen er fuld af sten.
- Vil I have flere til samlingen? Her. - Vi holder øjnene åbne.
Vi har stadig tid.
- Okay, nu er det nok. - Skal vi rykke hårdt ind, boss?
Absolut. Vi går ind gennem den indgang.
Sklaroff, vi har brug for nogen her. Dæk os, hvis de begynder at skyde...
- ...og stop dem hurtigt. - Med glæde, sir.
Er vi ikke tilbage om to timer, fortsætter du mod syd...
- ...og møder helikopteren. - Kaptajn!
Det er en lodret ordre.
Javel, sir.
Så er det tid.
Gør jer klar.
- Sikret! - Sikret!
Åbn den igen. Vi skal bruge en flugtvej.
- Kontakt Sklaroff. Vi må have en bagdør. - Sklaroff, hører du mig?
- Vi er blevet afskåret. Skift. - Jeg ved ingenting.
Jeg hørte nogle dunk, og så var indgangen væk. Skift.
Jeg bliver beskudt! De er overalt!
- Rolig, nu. - Sklaroff, rapporter. Skift.
Jeg gentager, hvad er din position? Skift.
- Jeg kan ikke høre noget. - Nej, ingenting.
Fandens. Tilbage.
- Indstil skydningen, Plante! - Carter, er du okay?
- Jeg overlever. - Lad mig se.
Den gik lige igennem. Du klarer dig. Kan du bevæge armen?
Ja. Ikke optimalt, men jeg kan bruge den.
Brooks, give mig pandebåndet som forbinding.
- Brooks! - Ikke særlig smart.
- Jeg ville bare... - Hold din kæft!
Du skød en af dine egne. Og du laver en masse larm.
Den her kan ikke udrette skade.
- Mindre larm, okay? - Ja.
- Kaptajn, kan vi skynde os? - Jeg ved, du hader at være lukket inde.
Vi har stadig en udgang. Det enorme hul i siden af bygningen.
Det er fint.
- Og den mystiske fugl, der lavede det. - Ja, det har du ret i.
Hør her. Planen er ikke blevet ændret.
- Hold udkig efter fælder. Forstået? - Ja.
Hold hovedet koldt.
Faulk. Brooks. Gå den vej med Carter.
Find Alvarez. Vi går til højre. Hvis I hører noget...
- ...så kalder I over radioen. Forstået?
Okay.
Der er noget, der ikke stemmer. Vær på vagt og hold øje bag jer.
Dette sted er større, end det burde være.
Tænk over det, sergent.
Han har ret.
Dette rum burde være på ydersiden.
- Det her føles ikke godt, boss. - Prøv ikke at tænke på det.
Dette sted skræmmer mig.
- Jo hurtigere vi er ude, desto bedre. - Enig.
Jeg hader små rum. Jeg hader mørke og at være lukket inde.
Dette dækker det hele.
Så tro mig, når jeg siger... at ingen vil væk herfra mere end jeg.
Men lige nu må vi fokusere på vores opgave.
- Rummet er sikret, skift. - Modtaget. Fortsæt forsigtigt. Skift.
Vi fortsætter.
Fra grotte til grøn vegetation.
Det her er ikke normalt.
Kaptajn. Jeg bryder mig ikke om det her.
I ved, den der...
...fornemmelse i brystet, inden helvede bryder løs?
Det samme her.
- Hvordan ser det ud deromme? - Sikret, sir.
Ingenting?
Lad os finde ud af det.
For dælen. Hvad fanden er det her?
Carter? Vi har fundet det.
Hvad helvede...
Jeg har aldrig set noget lignende.
Team.
Vær beredt.
Gennemsøg området ovenpå og kom tilbage.
Hvis I finder noget, tilkalder I os med det samme. Skift.
- Se... Det hul. - Ja.
Jeg så den vej før, men...
Fandens. Vi kommer ikke igennem der.
- Det var jeg også bange for. - Fandens!
Okay... Vi leder efter en anden udgang.
Denne vej ender blindt.
Vi har vist fundet grunden til, at lamperne er tændt, sir.
- Hvad har du? - Jeg er ikke helt sikker.
- Okay, led videre. - Javel, sir.
- Faulk, er du okay? - Ja, sir. Bare anspændt.
Alle mand melder sig. Skift.
I hørte Adrian. Vi sikrer det sidst rum og går tilbage.
Kan du give os et minut, sergent? Husker du de grønne energisignaturer?
- Ja, har du fundet flere? - Ja, men det er ikke det hele.
De her vibrerer. De virker helt nye eller endda under fremstilling.
Hvad skal det sige?
Faulk? Tilbage! Tilbage!
Sæt dig ned. Faulk! Sæt dig!
Hvad er der galt? Sæt dig ned!
Faulk! Faulk! Vi skal tilbage!
Kaptajn, hører du mig? Skift! Faulk, sæt dig ned!
Faulk! Faulk!
- Faulk! - Brooks, hun er død.
For helvede! Hun er død! Hun er død!
Hun er død! For helvede!
- Okay, vi går. - Sergent, du kan ikke bare gå fra hende!
Brooks, hun er død. Vi skal væk. Kom nu.
Kaptajn. Faulk er nede. Vi forbereder os på kamp. Skift.
Carter, vent. Carter?
- Carter? - Kaptajn!
Jeg tror, det er Hobbs. Gudskelov. Hold ud, makker.
- Han har næsten ingen puls. - Nej, nej, nej...
Er du okay? Er du stadig med os? Op med dig, Plante.
Nej, I skal ud herfra. De er ikke... Nej, de er ikke...
De er ikke menneskelige. I lytter ikke til mig.
- Red jer selv! Flygt! - Tag det roligt.
- Nej... - Hvad mente han med det?
- Det ved jeg ikke. - Er det ikke mennesker?
Vi går nu.
Tag dig sammen, Brooks. Okay?
Vi skal videre.
- Kan du se noget? - Nej, sir. Ingenting.
- Vi går tilbage samme vej. - Modtaget.
Og møder de andre.
- Hold dig tæt på mig. - Modtaget.
- Jeg vil ikke... - Sergent? Sergent?
Jeg vil ikke have, at der...
- ...sker noget... - Carter! Carter!
Fartøjet er cirka 12 til 15 meter højt. Dobbelt så stort vingefang.
Skroget er meget tykt. Mindst en halv meter.
- Hvordan kan det flyve? - Kaptajn!
- Brooks! - De angreb os!
Sergent Carter og Faulk er døde. Radiosignalet blev forvrængdet.
- Hvor er Faulk? - Jeg er ked af det, Alvarez.
- For sent. Jeg forsøgte at hjælpe. - Hvem var det?
Fjendtlige soldater. Sorte rustninger og skudsikre veste.
Jeg skød på klos hold, men der skete ingenting.
- Det er dem! - Identificer jer!
I dækning! Nu!
De omringer os!
- Endelig. - Brooks.
Du rystede, Brooks.
- Ja, sådan. - Er det her, hvad du så?
- Ja, sir. Det er dem. - Okay.
- Følg fartøjet! - Det er måske en fælde!
- Følg fartøjet! - Kaptajn, det her mener du ikke!
- Fremad! - Ikke Buckner, men den her?
Af sted!
Sikret.
Parat? På tre. En, to, tre.
Vi har et par minutter, så skynd jer. Vi ved ikke, hvad de planlægger derude.
- Eller herinde. - Det kan du bande på.
Vi leder efter flere, inden de overrasker os.
Hvilke rustninger de end har, så har jeg aldrig set eller hørt noget lignende.
- Hvad med dig, Brooks? Du er tech-fyren. - En rustning, der ikke får en skramme?
De findes ikke. Jeg så dig skyde på den med et kaliber 50-våben, kaptajn.
Med stof kan man måske foregive, men det her er...
Forsigtig.
Har du nogen information om rebeller med adgang til sådan teknik?
Nej, ingenting.
Vi må finde ud af, hvad det er. Alvarez.
Giv mig en hånd.
For satan da!
- Den er... - Den er ikke menneskelig.
Og fartøjet er heller ikke.
Heller ikke rustningen og våbnene. Team, vi havde ingen idé om -
- hvor vigtig denne opgave var.
- Brooks, dokumenter det her. - Okay.
Hvad er det smat i ansigtet, der ligner metal?
Cybernetiske komponenter. Ser du trådene, der går ned i rustningen?
Det er, som om de har forstærket sig selv eller er blevet forstærkede.
- De gjorde det selv. - Det styrker måske deres sanser.
- Det er et gæt. - Et gæt?
Det var ikke det, du sagde, da du bad os gå ind i rumskibet.
- Plante. - Nej, jeg er træt af det lort her!
Hvorfor bestemmer han? Hvorfor stoler du mere på ham end på mig eller Alvarez?
Hvis han ikke havde været heldig at ramme, havde den stadig skudt på os.
Og hvordan ved vi egentlig, om den er død?
- Jep. Død. - Tak, mor.
Nå, nu skal vi gennemsøge resten af fartøjet.
Forenden på fartøjet bliver til en rampe, som gjorde, at vi kom ind.
Skroget er svagt oplyst.
Det lader til at være et kampfartøj en en slags...
...som rummede fjender.
Fjenden bærer en sort rustning. Måske af samme materiale som fartøjet.
Kugler har ingen virkning på den.
Fjenden synes at være af udenjordisk herkomst ligesom resten af fartøjet.
Våbnene er meget mere avancerede end noget, vi har set før.
Små, kugleformede sprængladninger.
Våbnene kan affyre energiammunition og projektil-blade.
- Og det er nok kun toppen af isbjerget. - Jeg vil være ærlig, kaptajn.
Jeg er dødbange.
Vi burde slet ikke være her. Det har kun ført til mange døde.
- Kaptajn? - Ja.
Jeg tjekkede varme-og energispektrummet på fartøjet og ser det samme -
- på dette fartøj, som vi så ovenpå.
Det er overalt. Det er så tæt, at jeg ikke kan se noget.
Mener du, at energien eller strålingen kommer fra denne tingest?
Ja, det virker sådan. Måske om bord på dette fartøj.
Spektrummet kan afsløre, hvor de er, men...
Han har meget store øjne.
Jeg ville også gå med hjelm, hvis jeg var så skidegrim.
- Generer tentaklerne dig ikke? - Nej, jeg har været på sære dates.
Vi fandt fartøjet og er om bord på det.
- Sig, at du har en plan, kaptajn. - Den eneste plan lige nu er...
...at udforske resten af fartøjet og se, om der er noget anvendeligt.
- Kaptajn. Jeg ser noget, vi kan anvende. - Nej. Husker du, hvad der skete...
- ...da vi tog noget op sidst? - Jeg ser bare på vores muligheder.
- Ærligt talt har vi ikke ret mange. - Jeg vil ikke indrømme det...
- ...men Plante har ret. - Nej, bestemt ikke.
Selv om vi er flere, har de mere avancerede våben.
Vi er fanget på et rumskib, men hvem ved, hvor mange andre der er i nærheden.
- Og vi ved ikke, om vi kan komme ud. - Se, Alvarez har fattet det.
- Tak endnu en gang, Brooksie. - Plante, nu er det nok.
Nu tager alle det roligt.
Hør her. Vi er nødt til at gennemsøge resten af fartøjet, okay?
Og vi holder os samlet hele tiden. Kig efter alt, der kan hjælpe os...
- ...væk herfra helskindede. - Kaptajn, vi har brug for det våben.
- Nej, bestemt ikke. - Alt for at få en fordel, ikke?
Jo, normalt, men tænk på omstændighederne.
Sidst, en af os samlede et af deres våben op, eksploderede han.
Desperate foranstaltninger, kaptajn. Det var dig, der lærte os det.
Alvarez. Jeg lærte jer også at være smarte.
Kaptajn, det er smart i det mindste at forsøge.
Vi rører ingenting, hvis det ikke er absolut nødvendigt.
- Alvarez, er du med mig? - Skyde svinene med deres egne våben?
- Det er en glimrende idé. - Nej.
Alvarez, rør ikke...
- Kors! Den vejer et ton. - Alvarez, læg den.
- Jeg affyrer en salve i jorden. - Alvarez, læg den.
- Nej. - Alvarez, jeg dækker dig.
- Plante, du har ikke... - Blæs på ham, Alvarez. Skyd.
Hvad i... Plante!
Alvarez!
Fandens!
For satan da.
Du gjorde det her! Du gjorde det her!
- Din skiderik! - Rolig. Vi skal væk herfra!
Kom!
Fart på!
- Hold sammen, gangen kollapser! - Sikret!
Sikret!
Kaptajn?
Kaptajn! Kaptajn! Plante!
- Brooks? Hvor fanden er Brooks? - Jeg så ham lige bag mig.
Jeg så intet imellem os. Fjolset må være gået forkert.
Brooks, svar, hvis du hører os.
Det er kun os to mod dem nu. Og Brooks. Tre, hvis vi tæller ham med.
Brooks, hører du os? Skift.
Fuck! Fandens også!
Det var derfor, de styrtede ned.
Fodtrin.
Stille. Han kommer.
- Det er mig! Plante, det er jeg! - Jeg var ved at skyde hovedet af dig.
- Kaptajn, du skal se det her. - Plante, døren.
Jeg tror ikke, det er en soldat. Han ligner en slags ingeniør.
Alt tyder på, at de styrtede ned her. Der var noget galt med panelerne.
Se. En hvid og en rød luge. Jeg ved ikke, hvad den hvide betyder.
Måske destinationen, men jeg er ret sikker på, at den røde er Mælkevejen.
- Det virker sådan, og her styrtede de. - Er du sikker?
De var ude af kurs. Jeg er helt sikker.
Nå, men de kom måske ikke for at slås eller noget anden uhyggeligt.
Og alle de amerikanske soldater, de slagtede? Det er da uhyggeligt.
- Der er noget andet, jeg må vise dig. - Brooks, vi har ikke hele dagen.
Jeg kastede en lysgranat i bygningen. Og kun da stoppede de op.
Hvad er den eneste konstant i fartøjet og bygningen?
At det er mørkt. De har sammensatte øjne. De kan ikke se noget.
Jeg tog et billede med blitz af ham uden hjelm, og det gav et ryk i ham.
Det kan vi gør brug af for at desorientere dem.
Vi kan måske omringe dem og udløse lysgranaterne -
- og udløse en ny, når de kommer sig.
Og det er problemet, Plante. Vi skal tæt på og finde sømme i dragterne...
- ...og så skal vi angribe dem. - Lysgranater?
Vi har brug for rigtige granater, ikke lysgranater.
På det sidste sted fandt jeg deres bomber. Kuglerne, som dræbte Malloy.
- Det er det, jeg taler om. - Vi får sikkert kun en chance...
...så det skal lykkes.
Det var en ære og et privilegium at gøre tjeneste med jer begge.
- Jeg synes ikke om det her. - Det er planen, Plante.
Hvorfor? Fordi han siger det? Jeg vil ikke følge planen.
Et totalt angreb er løsningen.
Helikopteren kommer om et kvarter.
Vi skal af sted.
Plante!
- Plante! - Fandens! Øjnene!
Øjnene!
- Det virker, kaptajn. - Hvad laver du?
Brooks, kom væk! Brooks!
Brooks!
Kom væk!
Fandens!
Satans!
Skynd dig! Kom nu!
Vi skal af sted!
Kaptajn? Kaptajn!
Nej, kom nu!
Hvad er der, kaptajn? Er du ramt?
- Fandens også. For helvede! - Du skal være rolig.
- Sir, du er... - Jeg ved det godt.
- Det er alvorligt. - Jeg finder en forbinding.
Det er for sent. Det nytter ikke.
Når de røvhuller... kommer igen, kaster jeg mig frem og giver dig tid.
- Hvis nogen kan klare sig, er det dig. - Jeg har en plan, men den er langt ude.
- Af og til er det de bedste, Brooks. - Lad mig kæmpe sammen med dig, sir.
- Mine nerver er okay nu. - Det vil ikke redde dig, Brooks.
Hør. Du klarer dig, okay? Og jeg vil give dig tid.
Når du kommer tilbage til basen, skal du give dem det her.
Brooks.
Når du er tilbage på basen, så giv dem det her sammen med dine billeder.
- Giv dem det, okay? Gå nu. - Men du skal ikke...
Lov mig en stor afslutning, oberstløjtnant.
Gå nu!
Det kan du bande på. Det kan du bande på.
Kom nu, din satan!
Kom, bitch!
Din satan!
Fandens!
Du trækker sgu da ikke vejret.
Som du sagde, kaptajn. Med fuld styrke.
I nødlandede her. Det vidste jeg godt.
Vi skød mod jer først, men I forsøgte bare at reparere jeres fartøj.
Og jeg så advarselssignalerne derude. Jeg blæste på dem.
Men I dræbte alle soldaterne. I dræbte min kaptajn.
Vores første enhed og så os. I troede, at vi ville have krig.
Der er kun os to tilbage, så enten slås vi eller holder våbenhvile.
Jeg har intet at slås med. Og jeg kunne ikke vinde over dig.
Held og lykke.
Jeg er her! Jeg er her!
Jeg er her...
Tekster: Alex Huus Ordiovision